הביתה / إلى البيتِ - BRING THEM HOME
5.5 هزار بار بازدید -
9 ماه پیش
-
יצירה ללא מטרת רווח -
יצירה ללא מטרת רווח - מלחמת חרבות ברזל
מילים: אהוד מנור
לחן: יאיר קלינגר
תרגום לערבית והדרכה קולית: רועי שלומי
ייעוץ לשוני בערבית: ד"ר הילה פלד-שפירא
עיבוד מוזיקלי ופלייבק: יאור יעקב
הקלטת שירה, עריכה ומיקס: אוהד בסון
שירה: שיראל יוסופוב, יובל קונסטנטיני ורועי שלומי
וידאו ארט: נועה לוי
צולם והוקלט באולפן של אוהד בסון
***
הביתה
המילה "בית" נמנית עם קבוצת המילים הבסיסיות ביותר המשותפת לכל הלשונות השמיות. בכולן היא מופיעה ונלמדת ברגעים הראשונים של רכישת השפה הן כלשון ראשונה (שפת אֵם) והן כלשון שנייה (שפה זרה). המילה הזאת תמיד נראתה לי כל כך שלמה ובלתי-תלויה באחרות, מילה שבשלושה עיצורים בוראת עולם ומלואו וטומנת בחובה ערב רב של רגשות, טעמים, צלילים ועוד.
אהוד מנור ז"ל כתב את השיר "הביתה" על רקע אירועי מלחמת לבנון הראשונה (פורסם - 1983). בימים ההם, השיר בביצועה של ירדנה ארזי עורר סערה ציבורית משום שהוא קרא לנסיגת צה"ל מלבנון. ובזמן הזה, עת המלחמה הקשה שפוקדת אותנו... ממש בלתי-ניתן להתעלם מן ההקמה לתחייה של הקריאה הפשוטה "הביתה!" ומן המיקום של הטקסט שכתב מנור דאז בקונטקסט אחר כיום.
כבר עשור שאני מלמד ערבית במסגרות שונות. פעמים רבות אני משתמש בקריאה הבסיסית הזו בעברית כדי ללמד את תיאור המקום בערבית (שכן יהיו מי שיטענו כי ה"א המגמה המקראית בעברית היא, אולי, שארית של היחסה השנייה שנשתמרה כל כך בערבית). ופתאום, הדוגמה הבסיסית ביותר להוראת תיאור המקום מתמזגת עם הרצון הבסיסי ביותר, שכולם ישובו הביתה.
בחודשיים האחרונים השינה הפכה עבורי, כמו גם עבור רבים, מצרך נדיר. ובלילות אני בורח, כהרגלי, אל הדפים. בין פיסות הנייר המפוזרות, "המחברת החושבת" שלי, קובצי המחשב המאולתרים והטיוטות בטלפון, מצאתי את עצמי מתרגם את "הביתה" לערבית בשבועות הראשונים ללחימה. זה התחיל כי שמעתי את השיר ברדיו והמשיך בזיהוי ההזדמנות להעביר את המסר בשתי שפות, להתפלל ולקוות.
התרגום הפך לפרויקט מוזיקלי הקורא להשיב את החטופים הביתה בריאים ושלמים. הגענו להקליט את השיר כשהעסקה לשחרור החטופים כבר הבשילה. קיווינו שעד סיום העריכות כולם ישובו הביתה. לצד התמונות המרגשות והמשמחות של השבות והשבים הביתה, ראוי להדגיש כי הקריאה עדיין בעינה – BRING THEM HOME, כדי שכולם ישובו, לפני שיהיה מאוחר מדי.
אני מודה לד"ר הילה פלד-שפירא על הייעוץ הלשוני החם בערבית וכמו תמיד על ההתלבטויות הערכיות והכנות סביב כל מילה ומילה, ליאור יעקב על העיבוד המוזיקלי הרגיש והנוגע כל כך, לאוהד בסון שפתח עבורנו את האולפן ואת הלב על ההקלטה והמיקס ברגישות ובנחישות, לנועה לוי על הווידאו-ארט שפוסע בין שבילי המאבק מימיו הראשונים ומצביע גם על הרגעים המרגשים בימים האחרונים וכמובן לתלמידות הבוגרות המוכשרות שלי, שיראל יוסופוב ויובל קונסטנטיני, שנכנסו איתי לאולפן והתמסרו לפרויקט באהבה.
מבקש להקדיש את הביצוע שלנו לתלמידתי לשעבר דניאלה-דנה גלבוע, בת 19, שנחטפה בשבת השחורה ההיא ועדיין מוחזקת בשבי חמא"ס בעזה. מחכה לך, שתשירי לנו שוב.
BRING THEM HOME
מילים: אהוד מנור
לחן: יאיר קלינגר
תרגום לערבית והדרכה קולית: רועי שלומי
ייעוץ לשוני בערבית: ד"ר הילה פלד-שפירא
עיבוד מוזיקלי ופלייבק: יאור יעקב
הקלטת שירה, עריכה ומיקס: אוהד בסון
שירה: שיראל יוסופוב, יובל קונסטנטיני ורועי שלומי
וידאו ארט: נועה לוי
צולם והוקלט באולפן של אוהד בסון
***
הביתה
המילה "בית" נמנית עם קבוצת המילים הבסיסיות ביותר המשותפת לכל הלשונות השמיות. בכולן היא מופיעה ונלמדת ברגעים הראשונים של רכישת השפה הן כלשון ראשונה (שפת אֵם) והן כלשון שנייה (שפה זרה). המילה הזאת תמיד נראתה לי כל כך שלמה ובלתי-תלויה באחרות, מילה שבשלושה עיצורים בוראת עולם ומלואו וטומנת בחובה ערב רב של רגשות, טעמים, צלילים ועוד.
אהוד מנור ז"ל כתב את השיר "הביתה" על רקע אירועי מלחמת לבנון הראשונה (פורסם - 1983). בימים ההם, השיר בביצועה של ירדנה ארזי עורר סערה ציבורית משום שהוא קרא לנסיגת צה"ל מלבנון. ובזמן הזה, עת המלחמה הקשה שפוקדת אותנו... ממש בלתי-ניתן להתעלם מן ההקמה לתחייה של הקריאה הפשוטה "הביתה!" ומן המיקום של הטקסט שכתב מנור דאז בקונטקסט אחר כיום.
כבר עשור שאני מלמד ערבית במסגרות שונות. פעמים רבות אני משתמש בקריאה הבסיסית הזו בעברית כדי ללמד את תיאור המקום בערבית (שכן יהיו מי שיטענו כי ה"א המגמה המקראית בעברית היא, אולי, שארית של היחסה השנייה שנשתמרה כל כך בערבית). ופתאום, הדוגמה הבסיסית ביותר להוראת תיאור המקום מתמזגת עם הרצון הבסיסי ביותר, שכולם ישובו הביתה.
בחודשיים האחרונים השינה הפכה עבורי, כמו גם עבור רבים, מצרך נדיר. ובלילות אני בורח, כהרגלי, אל הדפים. בין פיסות הנייר המפוזרות, "המחברת החושבת" שלי, קובצי המחשב המאולתרים והטיוטות בטלפון, מצאתי את עצמי מתרגם את "הביתה" לערבית בשבועות הראשונים ללחימה. זה התחיל כי שמעתי את השיר ברדיו והמשיך בזיהוי ההזדמנות להעביר את המסר בשתי שפות, להתפלל ולקוות.
התרגום הפך לפרויקט מוזיקלי הקורא להשיב את החטופים הביתה בריאים ושלמים. הגענו להקליט את השיר כשהעסקה לשחרור החטופים כבר הבשילה. קיווינו שעד סיום העריכות כולם ישובו הביתה. לצד התמונות המרגשות והמשמחות של השבות והשבים הביתה, ראוי להדגיש כי הקריאה עדיין בעינה – BRING THEM HOME, כדי שכולם ישובו, לפני שיהיה מאוחר מדי.
אני מודה לד"ר הילה פלד-שפירא על הייעוץ הלשוני החם בערבית וכמו תמיד על ההתלבטויות הערכיות והכנות סביב כל מילה ומילה, ליאור יעקב על העיבוד המוזיקלי הרגיש והנוגע כל כך, לאוהד בסון שפתח עבורנו את האולפן ואת הלב על ההקלטה והמיקס ברגישות ובנחישות, לנועה לוי על הווידאו-ארט שפוסע בין שבילי המאבק מימיו הראשונים ומצביע גם על הרגעים המרגשים בימים האחרונים וכמובן לתלמידות הבוגרות המוכשרות שלי, שיראל יוסופוב ויובל קונסטנטיני, שנכנסו איתי לאולפן והתמסרו לפרויקט באהבה.
מבקש להקדיש את הביצוע שלנו לתלמידתי לשעבר דניאלה-דנה גלבוע, בת 19, שנחטפה בשבת השחורה ההיא ועדיין מוחזקת בשבי חמא"ס בעזה. מחכה לך, שתשירי לנו שוב.
BRING THEM HOME
9 ماه پیش
در تاریخ 1402/09/13 منتشر شده
است.
5,521
بـار بازدید شده