Nemojte se ljutiti što sam zaćutao za trenutak / Epizoda 1 - "Ja sam Partizan" (EN)
240 هزار بار بازدید -
2 سال پیش
-
Simbolično, tri decenije posle kultnog
Simbolično, tri decenije posle kultnog uspeha košarkaškog kluba Partizan i osvajanja titule Kupa evropskih Šampiona na Fajnal foru u Istanbulu 1992. godine glavni akteri su se vratili u gradove koji su sudbinski vezani za njihove karijere.
Željko Oradović je ponovo u Beogradu. Partizan ima mlad tim sa kojim hrabro i krupnim koracima korača ka još jednom evropskom trofeju. S druge strane Aleksandar Đorđević je u gradu koji se direktno vezuje sa njegovim imenom, ovog puta kao trener istanbulskog Fenerbahčea.
To su bili dovoljni motivi za početak rada na dokumentarnom serjalu posvećenom najvećem uspehu u istoriji naše klupske košarke.
Trideset godina kasnije proslavljeni glumac i osvedočeni navijač košarkaškog kluba Partizan, Bogdan Diklić dočekuje svoje sagovornike u sali OŠ "20. oktobar". Željko Obradović, Predrag Danilović i Aleksandar Đorđević se zajedno sa legendarnim Dikom u intimnoj atmosferi prisećaju najvažnijih detalja vezanih za sezonu 1991/92. Naizgled priča o kojoj znamo sve, ali bez ikakve dileme inspiracija za generacije koje dolaze. Filmski detalji vezani su za ovaj uspeh. Činjenica da je to bio tim koji je preuzeo trener početnik, sa prosekom godina od 21,7, bez stranaca, koji mora svoje utakmice da igra 2000 kilometara daleko od svog doma dovoljan su razlog da se još jednom ispriča priča. Ovog puta na drugačiji način. Sve to bio dovoljan razlog za snimanje tri epizode dokumentarnog serijala koje hronološki prate put uspeha "crno-belih"
Uz trojicu najzaslužnih za ovaj uspeh, u dokumentarnom serjalu "Nemojte se ljutiti što sam zaćutao za trenutak", ćučemo i ostale igrače - Rebraču, Koprivicu, Stevanovića, Dragutinovića, Šilobada i Lončara, ali i mnoge druge koji su direkto vezani za sezonu koja je krunisana trijumfom u dvorani "Abdi Ipekči".
Ekipa produkcijske kuće Videostroj radila na projektu pet meseci, posetili su najvažnija mesta Partizanovog puta ka uspehu. U madridskom predgrađu Fuenlabradi uverili su se da je mit o "Srpskim brigadama iz Fuenlabrade" još uvek živ i da su stanovnici tog gradića zahvalni što zahvaljujući čudnom spletu okolnosti danas postoji košarka u dvorani "Fernando Martin". S druge strane i u Istanbulu su sećanja na "trojku" sveža i sa ponosom ističu da je upravo to bio početak moderne košarke u Turskoj.
"Trojka" Aleksandra Đorđevića promenila je živote, ne samo učesnicima finalne utakmice već i svim navijačima Partizana i ljubiteljima košarke na ovim prostorima. Pamtimo je i danas, a dokumentarni serijal "Nemojte se ljutiti što sam zaćutao za trenutak" je samo podsećanje da su čuda moguća i da treba da verujemo u njih.
Scenario: Vladimir Pajić
Režija: Nataša Šević
Epizoda 1: Ja sam Partizan
Košarka je osamdesetih godina dvadesetog veka uživala kultni status među ljubiteljima sporta u Jugoslaviji. Reprezentacija je nizala uspehe na međunarodnom planu, dok su naši klubovi bili u samom vrhu evropskih takmičenja. Ni Beograd nije bio izuzetak, a tih godina su košarkaši Partizana bili avangardni u svakom smislu. Hala Sportova je često bila premala da primi sve navijače, tražila se karta više i baš u takvom ambijentu stvarala se jedna od najvažnijih generacija u istoriji crno-belih.
Prva epizoda dokumentarnog serijala "Nemojte se ljutiti što sam zaćutao za trenutak" posvećena je fenomenu košarkaškog kluba Partizan. Mnogo "filmskih" detalja odredilo je njihovu sudbinu. Te godine Željko Obradović napušta reprezentaciju i na opšte iznenađenje svih preuzima trenersku klupu crno-belih. Tim koji je preuzeo nije imao strance u svojim redovima, prosek godina je bio 21,7 pa im niko i nije davao velike šanse za uspeh.
U takvom ambijentu, neposredno pred početak ratnih sukoba na teritoriji bivše Jugoslavije talentovani tim predvođen Aleksandrom Đorđevićem i Predragom Danilovićem započinje pustolovinu koja je 16. aprila 1992. u Istanbulu krunisana najvećim uspehom u istoriji naše klupske košarke.
Trideset godina kasnije, slavni glumac i veliki navijač Partizana Bogdan Diklić susreće se sa višedecenijskim prijateljem Željkom Obradovićem u sali OŠ "20. oktobar". U intimnom ambijentu kultne škole evociraju uspomene kojim započinje prva epizoda serijala, siboličnog naslova - "Ja sam Partizan"
Label and copyright: Radio-televizija Srbije
Zabranjeno svako kopiranje video i/ili audio snimaka i postavljanje na druge kanale!
#RTS #šouprogram
Željko Oradović je ponovo u Beogradu. Partizan ima mlad tim sa kojim hrabro i krupnim koracima korača ka još jednom evropskom trofeju. S druge strane Aleksandar Đorđević je u gradu koji se direktno vezuje sa njegovim imenom, ovog puta kao trener istanbulskog Fenerbahčea.
To su bili dovoljni motivi za početak rada na dokumentarnom serjalu posvećenom najvećem uspehu u istoriji naše klupske košarke.
Trideset godina kasnije proslavljeni glumac i osvedočeni navijač košarkaškog kluba Partizan, Bogdan Diklić dočekuje svoje sagovornike u sali OŠ "20. oktobar". Željko Obradović, Predrag Danilović i Aleksandar Đorđević se zajedno sa legendarnim Dikom u intimnoj atmosferi prisećaju najvažnijih detalja vezanih za sezonu 1991/92. Naizgled priča o kojoj znamo sve, ali bez ikakve dileme inspiracija za generacije koje dolaze. Filmski detalji vezani su za ovaj uspeh. Činjenica da je to bio tim koji je preuzeo trener početnik, sa prosekom godina od 21,7, bez stranaca, koji mora svoje utakmice da igra 2000 kilometara daleko od svog doma dovoljan su razlog da se još jednom ispriča priča. Ovog puta na drugačiji način. Sve to bio dovoljan razlog za snimanje tri epizode dokumentarnog serijala koje hronološki prate put uspeha "crno-belih"
Uz trojicu najzaslužnih za ovaj uspeh, u dokumentarnom serjalu "Nemojte se ljutiti što sam zaćutao za trenutak", ćučemo i ostale igrače - Rebraču, Koprivicu, Stevanovića, Dragutinovića, Šilobada i Lončara, ali i mnoge druge koji su direkto vezani za sezonu koja je krunisana trijumfom u dvorani "Abdi Ipekči".
Ekipa produkcijske kuće Videostroj radila na projektu pet meseci, posetili su najvažnija mesta Partizanovog puta ka uspehu. U madridskom predgrađu Fuenlabradi uverili su se da je mit o "Srpskim brigadama iz Fuenlabrade" još uvek živ i da su stanovnici tog gradića zahvalni što zahvaljujući čudnom spletu okolnosti danas postoji košarka u dvorani "Fernando Martin". S druge strane i u Istanbulu su sećanja na "trojku" sveža i sa ponosom ističu da je upravo to bio početak moderne košarke u Turskoj.
"Trojka" Aleksandra Đorđevića promenila je živote, ne samo učesnicima finalne utakmice već i svim navijačima Partizana i ljubiteljima košarke na ovim prostorima. Pamtimo je i danas, a dokumentarni serijal "Nemojte se ljutiti što sam zaćutao za trenutak" je samo podsećanje da su čuda moguća i da treba da verujemo u njih.
Scenario: Vladimir Pajić
Režija: Nataša Šević
Epizoda 1: Ja sam Partizan
Košarka je osamdesetih godina dvadesetog veka uživala kultni status među ljubiteljima sporta u Jugoslaviji. Reprezentacija je nizala uspehe na međunarodnom planu, dok su naši klubovi bili u samom vrhu evropskih takmičenja. Ni Beograd nije bio izuzetak, a tih godina su košarkaši Partizana bili avangardni u svakom smislu. Hala Sportova je često bila premala da primi sve navijače, tražila se karta više i baš u takvom ambijentu stvarala se jedna od najvažnijih generacija u istoriji crno-belih.
Prva epizoda dokumentarnog serijala "Nemojte se ljutiti što sam zaćutao za trenutak" posvećena je fenomenu košarkaškog kluba Partizan. Mnogo "filmskih" detalja odredilo je njihovu sudbinu. Te godine Željko Obradović napušta reprezentaciju i na opšte iznenađenje svih preuzima trenersku klupu crno-belih. Tim koji je preuzeo nije imao strance u svojim redovima, prosek godina je bio 21,7 pa im niko i nije davao velike šanse za uspeh.
U takvom ambijentu, neposredno pred početak ratnih sukoba na teritoriji bivše Jugoslavije talentovani tim predvođen Aleksandrom Đorđevićem i Predragom Danilovićem započinje pustolovinu koja je 16. aprila 1992. u Istanbulu krunisana najvećim uspehom u istoriji naše klupske košarke.
Trideset godina kasnije, slavni glumac i veliki navijač Partizana Bogdan Diklić susreće se sa višedecenijskim prijateljem Željkom Obradovićem u sali OŠ "20. oktobar". U intimnom ambijentu kultne škole evociraju uspomene kojim započinje prva epizoda serijala, siboličnog naslova - "Ja sam Partizan"
Label and copyright: Radio-televizija Srbije
Zabranjeno svako kopiranje video i/ili audio snimaka i postavljanje na druge kanale!
#RTS #šouprogram
2 سال پیش
در تاریخ 1401/02/06 منتشر شده
است.
240,084
بـار بازدید شده